Vores hemmelighed er afsløret.
- De åbner sig overalt. - Over hele verden.
- Vi skaber historie. - Stop ham. Gør det, du skal.
Jeg ved, at du tror, du gør det rette. Men du tager fejl.
- Ny gry vil dræbe alt. - Dinosaurer hærger i gaderne.
- Derfor har vi ARC. - ARC har fejlet.
- Ja! Jeg er inde. - Få ham væk.
Giv mig ikke en undskyldning for at dræbe dig.
Hør på mig! Jeg har set det. Du dræber alt!
- Nej, Philip! - Reservestrøm aktiveret.
Op med humøret, Matt. Den fungerer.
Nej!
Lad mig følge efter Connor!
Ikke før anomalien er stabil.
- Du kan ikke styre den. Hør på mig! - Nu skal du høre på mig.
Maskinen genererer allerede mere strøm end nettet i hele landet.
Tænker du overhovedet på ham? Han forgudede dig!
Selvfølgelig tænker jeg på ham.
Og er han død, er det din skyld.
Han er der kun, fordi du vendte ham mod mig.
Se dig omkring. Verden gik ikke under.
Du tog fejl. Maskinen skaber noget godt.
Mit arbejde. Connors arbejde.
Jeg ved, at han ville være stolt af det, han har opnået.
Du tog fejl. Du.
Få ham ud.
- Jeg må finde Connor! - Du kan ikke gå igennem.
Hallo!
- Jeg henter ham. - Nej. Jeg tager med dig.
Jeg henter ham. Du bliver. Jeg har brug for jer.
Abby.
Kan du høre mig, Connor? Kan nogen høre mig?
Nej. Ikke her.
Connor!
Den vokser for hurtigt.
Nej. Det kan ikke passe. Kør testen igen.
Det er i orden. Jeg forventede det.
Connor!
Matt!
Jeg kan ikke trække vejret.
- Jeg tæller til tre, så går vi. - Jeg kan ikke.
Du kan godt.
- Hvor er Emily? - Hun distraherer vagterne.
- Den kommer igen. - Kom med mig.
Vindene er giftige.
Vi gemmer os herinde. Hjælp mig.
Connor. Ind.
Abby. Ind!
Er du uskadt?
Hvor er vi?
Han kan sidde her. Han skal have vand.
Træk vejret, så går smerten over. Træk vejret.
- Hvad er det for et sted? - Vores eneste håb.
- Det brænder i mine lunger. - Hallo?
Han skal have vand.
- Hvordan kendte du til stedet? - Vand. Der må være noget vand.
Det er min tid. Men lidt senere, tror jeg.
Eller tæt på den.
- Boede du derude? - Intet kan overleve derude.
Kun de grimme misfostre.
Åh, nej.
Det er rent. Her.
Drik det.
Sådan.
Stormene er uberegnelige. Vi må planlægge det nøje.
Boede du under jorden?
Vi flyttede mellem tilflugtsrum. Undveg storme. Sloges mod rovdyrene.
Da jeg kom til jeres tid...
Det var som Edens have.
- Hvor er folk nu? - Alle er døde, Abby.
Se dig omkring. Dette er, hvad Ny gry gjorde mod jorden.
Forvandlede den til helvede.
Hvad er der galt med jer? Kan I ikke se, at jeg har travlt?
- De kan være døde nu på grund af dig. - Før hende bort.
I må stoppe Burton. Hør på mig! Luk mig ud!
Teknisk fejl. Alarm.
- Anomalien udvides. - Tjek magnetfelterne.
Hvor skal du hen? Jeg har brug for dig.
Primærreaktor frakoblet.
Alarm. Alarm.
Helen vandt.
Og jeg hjalp hende.
Jeg ville bare vise Cutter, at han kunne stole på mig.
I stedet svigtede jeg alt, hvad han stod for.
Det skal nok gå.
Alt i orden? Hvad skete der?
- Har Philip ikke betalt elregningen? - Strømsvigt. Alt gik ned.
Vi bruger reservestrøm. Jeg kan ikke få fat i nogen over radioen.
- Vi får nogen til at ordne det. - Alle er ude i marken.
- Og vi er nok ikke de eneste uden el. - Philips helvedes maskine.
Nu har jeg set alt. Mobildækning, når man behøver det.
- Det er Becker. - Der er strømafbrydelse i hele byen.
Som fra et elektromagnetisk våben. Hvad siger Matt?
Vi har ingen kontakt. Find ud af, hvad der sker på Ny gry.
Prøv. Vi er på vej.
Godt. Godt.
Ny gry styrkes for hvert sekund, vi bliver her. Vi må af sted.
Tag af sted. Jeg kommer, når jeg får det bedre.
Du kan lige vove på at give op.
- Jeg forsinker jer. - Aldrig.
Vi gør alt sammen.
Du må stoppe maskinen. Jeg kan ikke. Det er ikke slut endnu.
Connor. Glem Philip.
Og maskinen.
Du må komme tilbage.
Hvorfor?
Fordi...
Tag dig sammen og hjælp os.
- Vinden er stilnet af. - Så gør vi det.
Fri bane. Skynd jer.
Kom!
Matt!
Den udvides for hurtigt. Her er ikke sikkert. Kom.
Du må finde en løsning. Vi har tiltro til dig.
Fremtiden er i dine hænder. Du vil klare det.
Fremtiden er i dine hænder.
Philip. Philip!
- Connor. Du er i live. - Du må hjælpe os.
Helen ønskede det, men jeg forstår ikke hvorfor!
- Anomalien er styrket. - Giv os koden.
- Det er for sent. - Du lyver!
Jeg trækker dig igennem og viser, hvad du har gjort.
Jeg ved, at du mente det godt, og at du ville hjælpe...
Det var det, Helen udnyttede.
Menneskelighed. Din menneskelighed.
Hun udnyttede ikke min menneskelighed, men mit ego.
- Giv os koden. Vi kan ordne det! - Elpistolen ødelagde al data.
Vi kan ikke bare stoppe.
Medmindre...
Der er en løsning. Connor, luk computeren i turbinerummet ned.
Gør det og find Emily. Jeg går med Philip.
Noget nyt?
Nej...
Tænk, hvis det mislykkedes, og det er slutningen, som Matt sagde?
- De er måske døde. - Nej. Og verden går ikke under.
Så havde vi modtaget en besked.
Ved du, hvad min far sagde, når noget var svært?
"Hvor er den forbandede whisky?".
- Åh, nej. - Sig ikke, at du er afholdende.
Det er...
Ikke...
Ikke en lyd.
- Hvad gør vi? - Jeg kan lukke ned.
Men så ryger bygningen. Du må gå, Matt.
- Kan vi ikke lukke ned og løbe? - Det er som at bremse et fly...
...som flyver 800 km/t.
- Alt bliver til støv. - Anomali udvidet til kritisk niveau.
Inklusive dig, Philip.
Matt.
Jeg er skurken.
Primærreaktor overbelastet.
Alarm. Alarm. Alarm.
Vi må overskrive den. Gør det!
- Jeg lukker den ned nu. - Og hvad så?
Vi må ud herfra.
Hvor er Philip?
Han klarer det ikke. Han vil gøre det rette.
- Nej. Vi kan ikke... - Han har låst. Vi kan intet gøre.
- Vi kan ikke lade ham... - Connor. Hvis han ønsker det...
- Kom. Vi må ud herfra. - Kom!
Forlad bygningen. Jeg finder Emily.
Emily!
Matt!
Det tog sin tid.
Selvdestruktionssekvens startet.
Fem sekunder til selvdestruktion. Fire, tre, to, en.
Anomalien er for stærk. Den behøver ikke maskinen længere.
Vi kan ikke stoppe den nu.
- Hvad laver du? - Sms'er Becker.
- Hvad er det? - Den er næsten tom.
Et skud. Måske to. Det er ikke nok.
- Vi må hen på våbenlageret. - Bør vi ikke blive? Becker kommer.
- Vi må kunne gøre noget. - Det er slut. Vi kan ikke gøre mere.
Lukker anomalien ikke af sig selv, som de altid gør?
Den er kunstig. Den er stabil og designet-
- som en uendelig energikilde. Den kan ikke stoppes.
- Plan A virkede ikke. Plan B? - Vi arbejder på den.
Jess sagde, at alle anomalier var væk.
- Den blev for meget for systemet. - Den er fra Jess.
- Fremtidsrovdyr på ARC. De er fanget. - Rovdyr? Hvordan er det muligt?
Anomalien i dit laboratorium er prototypen for den, ikke?
- Ja. - Så det er den samme anomali.
Den er genåbnet. Sådan slap rovdyret ind i ARC.
Anomalien bliver ustabil, hvis man slår prototypen sammen med den.
Hvor er det hele?
Alle er i marken, men jeg troede, der var mere tilbage.
- Den er ikke opladt. - Batterier.
Ja!
Åh, nej.
Her!
Jess. Det skal nok gå. Vi er her.
Abby. Hold øje.
Giv drop og sy ham. Vi kan ikke gøre mere.
Jess. Hvor mange var der?
- Fire eller fem. Måske flere. - Tjek garagen, Becker.
- James. - Det interne videosystem er nede.
- Connor. - Jeg må hen til anomalien.
Kom, James.
Sådan. Vi går. Dybe vejrtrækninger. Træk vejret.
Tag dig af Jess.
Vi dør, ikke? Vi dør.
Selvfølgelig ikke.
Jess.
- Har du en bærbar computer her? - Ja.
Godt. Jeg har en ide.
Det ordner sig.
Hør her. Vi har besejret væsnerne før.
Vi besejrer dem igen.
- Holder det? - Ja. Han er sikker indtil videre.
Gå den vej. Vi mødes i Connors laboratorium.
- Er dit hemmelige våben lyd? - Nej.
Men forstyrrende lyd forvirrer dem.
De bruger sonar og hører infralyd, som vi ikke kan høre.
- Jeg overbelaster deres hjerner. - Dræber det dem?
Nej, men det gør dem langsomme nok til at skyde.
Jeg skal bare åbne mappen.
Hvorfor forsvandt den?
Vent her.
Den er tom!
- Den første, jeg har ramt. - Tak.
Becker!
God plan, Abby.
Den er sikker. Når jeg beder dig om at lukke den, så gør det roligt.
Held og lykke.
Tak...
Luk.
Godt.
Den er låst.
Klar? En, to...
...tre.
Forsigtig. Forsigtig.
Skader vi den, kan vi miste anomalien.
Jeg har den.
Tag det ikke ilde op, men tror du virkelig, at det lykkes?
Vi har tre muligheder. Et: Vi slår den sammen med Philips anomali.
Den store bliver ustabil og lukkes. Planen lykkes.
To: Der sker intet, og intet ændres.
Jeg foretrækker den første. Hvad er den tredje?
Den store styrkes og fremskynder den apokalyptiske-
- verden-går-under-ting.
Ikke godt, med andre ord.
- Lad os se, hvad der sker. - Klar?
Det ser godt ud.
Jeg gør bilen klar.
- Kører du selv? - Det er vores eneste mulighed.
Du ved, hvad jeg må gøre. Alt afhænger af dette.
Mislykkes det... så dør du.
Lykkes det...
Hvis du ændrer fremtiden...
...så har du måske aldrig været til.
Du vil bare...
...forsvinde.
Det skal nok gå.
Klar?
- Rattet skal sikres med selen. - Jeg gør det.
- Hvad laver du? - Matt! Nej!
Matt.
Matt!
- Hvordan overlevede du? - Aner det ikke.
Hvor er det godt at se dig!
Tror I, at vi gjorde det?
Ændrede vi fremtiden?
Ja.
Det tror jeg.
Matt.
Hvad med min bil?
Nej...
Så må vi gå tilbage til ARC.
- Hvordan har Lester det? - Godt. Han vil fyre lægerne.
Må jeg tale med dig, Abby?
Jeg ville...
Du ved...
- Det, som du hviskede... - Hviskede?
Ja...
Du sagde, at når vi kom tilbage, og det hele var overstået-
- så ville du...
Du sagde, at du ville...
Fedt... Du husker intet.
Connor.
- Ja? - Temple.
Vil du gifte dig med mig?
Jeg må tænke over det. Ja!
Helt ja.
Hold nu op. Lad mig være. Jeg kan sagtens gå selv.
Hvordan har du det, Lester?
Idiotisk spørgsmål. Hvad tror du?
- Godt at se dig. - Jeg går ud fra, at vi vandt.
Du klarede det.
- Så må vi trækkes med dig nu. - Det må I vel.
Vi bør nok holde det med manden-fra-fremtiden mellem os.
- Ministeren er allerede forvirret. - Det blev en overraskende god dag.
Vi har... reddet verden, og...
- Vi ser nok ikke flere anomalier. - Det er muligt...
...at Philips maskine lukkede dem. - Underligt at være normal igen.
Kun to personer har det nummer. Ministeren og min kone.
Uanset hvad, får jeg skældud.
James Lester.
Forstået.
Slut med at være normal. Et tog fra King's Cross er forsvundet sporløst.
Lyder det bekendt?
- Anomalier. Af sted. - Ja...
Alle tager en sort boks.
Kom.
Stå ikke bare der, Parker. Tilbage til arbejdet.
Emily. Radioen virker stadig ikke. Jeg henter min mobil.
Hallo?
Tag tilbage.
- Du må tage tilbage. - Matt?
Hvad er det?
Ikke noget.
- Alt er fint. - Vi er klar til at gå.
Mila Tempels www.broadcasttext.com